Соргум није позната биљка житарица у нашим географским ширинама, која расте у Африци, Азији, оба дела америчког континента, Аустралије и Европе.
Култура има нутритивну вредност и такође се широко користи као храна за кућне љубимце. Биљка је сировина за производњу брашна, скроба, алкохола (биоетанола) и житарица, као и сираховог меда. У лаганој индустрији сира се користи за израду папира, разне врсте ткања, као и метле.
Све бројне сорте сирка конвенционално су подељене у четири главне групе:шећер, житарица, пашњак и саргон шампињона. Пре свега, прве три врсте биљака се користе за сточну храну, међутим:
шећерни соргхум, врло сочан и нежни, такође се користи као сировина за меласе;
од скроба чине скроба и користе за храну;
травнати сирем, укључујући траву у Судану, користи се искључиво као храна у сточарству као дио других усева.
Сумирајући, може се рећи да се као крмно биље користи таква врста сирка која немају цвјетни филм, с обзиром на то да је овако нерафинисано зрно тешко за животиње да се пробије.
Да ли знате?У Совјетском Савезу, за храњење животиња и рибе, све врсте сира, укључујући пекару, кориштене су без изузетка. Али након распада СССР-а, укупан број пољопривредних животиња на територији бивших република нагло је пао, а потражња за оваквом врстом крме пала. Са постепеног опоравка сточног индустрије као што су сирак ипак није вратити претходну позицију, као предност је дата онима доведени из иностранства, нове расе домаћих животиња, која, заузврат, су навикли на друге хране.
Међу земљама које производе соргум, Сједињене Државе тренутно заузимају водећу позицију, а следе Мексико, Индија, Аргентина, Аустралија, Нигерија, Судан и Етиопија. Главни увозник сирка у свету је Кина: ова држава сама сама произведе, али да би задовољила своје потребе за производима, купује се у иностранству.
Најбољи прекурсори за сирем
Соргум је дозвољен да расте на земљиштима која су претходно окупирана било којим усевима, али тек након потпуног уништавања корова у пољима. Најбољи прекурсори сирка су оне биљке које не остављају за собом јаку загађеност земљишта и не дехидрирају. Пре свега, усеви који дају рану жетву су такви квалитети, јер у овом случају пољопривредници имају довољно времена да припреми земљу за сетву сира: да навлажи и уклони коровску траву.
Добри резултати се добијају узгајањем сирка после грашка, кукуруза и зимске пшенице.
Да ли знате?Соргум има веома важну особину за фармере: може се сејати много пута на истом месту без бриге за пољопривредно пољопривреду. Усјеви усјева се не смањују из године у годину. Ова предност фабрике омогућава да се постави на подручја која нису погодна за друге усјеве, али и на земљишту које је након претходне употребе исцрпљено.
Припрема земље и ђубрење
Правила за култивацију соргхумског земљишта не зависе од сврхе за коју се узгаја култура. Пошто се ова биљка обично користи лоше наводњавано земљиште, важно је да се земљиште нагомилало и задржало што је могуће више влаге у периоду пред сетвом.
Ако се сирева посади на месту крошњастих биљака, пре дубоког сетва неопходно је проводити дубоке мрље помоћу посебних техника. Ако је потребно, поступак би требало чак поновити или даље третирати уз помоћ хербицида.
Важно!Ако се процедура стуббле стуббинг проводи неблаговремено (не одмах након жетве претходника), тла ће имати времена да се осуше и постану окамењене, што ће резултат бити много теже изводити.
Друга фаза – ослобађање не мање од 25 цм како би се решио трајни коров. После тога, земљиште треба изравнати без напуштања ове процедуре до пролећа, иначе земља неће моћи задржати влагу и акумулира се у довољној количини.
Добра жетва сирка је немогућа без додавања земљишта количини потребних минералних ђубрива, узимајући у обзир анализу специфичног састава земљишта, првенствено азота, фосфора и калијума. У јесен боље гајити земљу, јер у пролеће због сувог земљишта сорумски корени не могу у потпуности искористити додате адитиве.
У пролеће, прије сетве, земља се дрхти: пешчане земље у једном трагу, иловаче у два. Гајење прије сејања мора се нужно извршити, ако је поље успело да се развија у корову, поступак се понавља два пута.
Ако влажност на земљи није довољна, такође је корисно обавити цотивацију: загрејати ће земљу, убрзати раст корова, који ће одмах бити уништени култивацијом.
Уопштено говорећи, поступак припреме земљишта за сирем је сличан ономе што се ради прије сјећења поврћа. Главна ствар коју треба постићи је влажење земљишта колико је то могуће у слоју у којем ће семе клијати.
Припрема семена за сетву
Сешење сирка треба извести након обављања припремног рада с семењем, ово је кључ за добро клијање. Пре свега, тестице биљке треба правилно узимати: ако је зрно мокро у време жетве, потребно је уклонити одвојено, осигуравајући темељито сушење панлика и зрна. Сушена семена се чисте, сортирају, доведу у стање сетве и чувају на сухим местима са добром вентилацијом.
Око месец дана пре сетве семена сирка је урезан у циљу заштите против гљива, бактерија и штеточина, као и уништење својих микрофлоре спада у семена током зимског складиштења.
Уочи сејања у тлу, семе мора бити загрејано како би их пробудили ради бољег клијања. За то се семе распршују на танком слоју на церадама и остављају се недељно на сунцу, периодично мијешајући. Ако је у потребном временском периоду време миран, можете једноставно осушити семе у уобичајеном сушењу.
Оптимални временски период за сетву сира
Боље је посећити соргум након температуре земље након што се зима довољно загреје. За сорте житарица просјечна дневна температура на дубини сејања треба да буде најмање 14-16 ° Ц, за шећер и пашњак је дозвољена за степен испод. На вишим температурама сира се двоструко повећава.
Важно!Рана сетва доводи до слабе клијавости, поред тога, култура постаје слаба и брзо обрасла коровима.
Садржај влаге у тлу у време сјећења идеално би био 65-75%.
Методе сетве сирка за сточну храну
Пошто сирева припада биљкама малог семена, не би требало да буду дубоко засадене: погоци са овом садњом појављују се касније и погоршавају. С друге стране, ако је сирем посејана превише фино, она се можда неће уздићи, јер је земља сувши на површини. На основу тога је важно да се посматра оптимално дубину садни за – око 5 цм мокар пролећних и неколико сантиметара дубље у сувом времену (стопа семена у другом случају мора бити повећан за најмање једну четвртину).
Поступак сетве Соргхум дробљење количину семена по 1 ха, а униформност садње – веома важни елементи технологије растуће културе због своје усклађености зависи процес фотосинтезе нутритивна, дисања, усисни влаге и сорго. Заузврат, регулисање релевантних процеса, могуће је променити вријеме сазревања усјева, што је врло важно за добијање оптималног приноса у специфичним климатским условима.
Најчешће, сирем се посечује широким редом с размаком редова ширине 70 цм. Уз неопходну опрему, соргхум зрна ниско расних сорти се може сјетити готово двоструко дебљи, што омогућава да се сакупља више од усјева од 1 ха на 5 центара.
Соргхум се може сједити више или мање густо, у зависности од природних услова, климатских услова и стања земљишта, као и разноликости и сврхе њеног узгоја.
Дакле, у прилично сушним подручјима зрна сјемена је посејана са густином од не више од 0,1 милиона комада по 1 ха, пашњака се може посадити за 20% дебље. Ако је падавина већа, густина сејања сирева се може повећати на следећи начин:
за употребу као зелена храна – 0,25-0,3 милиона комада по 1ха;
за силажу – 0,15-0,18 милиона комада на 1 хектар;
за сирем жита – 0,1-0,12 милиона комада. на 1 хектар;
за сорте пашњака – 0,2-0,25 милиона комада. на 1 хектар.
Поред широког распореда метода за употребу у зеленој крми, соргум се такође посечује пругастим двоструким или међусобним начинима. Стопа потрошње семена је 20-25 кг по 1 ха површине.
Такође се сматра да је ефективно да се сирева хране у мешавини са махунастим културама (на пример, грашак или соја) или са кукурузом.
Брига о сиркама
Брига о сирћинским културама је заштита од корова и штеточина, који се могу обезбедити механичким или хемијским методама.
То механичке методе обухватају различите врсте брана, култивације и хлађења. То хемијски – третман са хербицидима.
Да ли знате?Сирак због алкалоид танин, а лишће садржане у својим грах – дуррина гликозида и силицијума поседује јединствену биолошку заштиту, чинећи готово имун на биљне болести које погађају друге крмног биља.
Поред борби против штеточина, важно је хранити сирке, што значајно повећава принос.
Органско ђубриво боље доприносе слетања, минерално – азота, фосфора и калијума у односу 1: 1: 1, као што је горе наведено, се праве да падају, али азотна ђубрива, поред тога, мора се додати и као тренутног исхране, нарочито у рани раст стуб. Током сетве, грануларни суперфосфат се уноси у редове, а на осиромашеним земљиштима – пуном минералном ђубривом. Ако је пре сетве ђубрива за једног или другог нису познати разлога, биљке мора да се храни у фази 3-4 оставља нитроамофоскои реду 2 кг / ха,.
Важно!Соргум за зелену храну се не може оплођивати већим бројем азотних ђубрива, јер доприносе акумулацији отровних једињења цијанида у зеленој маси.
Фосфор и калијум су слабо растворљиве и полако мигрирају у земљу, тако да их оплоди је неефикасно после сетве: Ови минерали се задржавају у тлу на дубини од 10-12 цм, док је сирак корен систем је дубока, и стога немају приступ ђубрива. Захтевају више фосфора у биљкама засађено у црној земљи, на кестена земљиштима, обраћајући посебну пажњу на азота и фосфата ђубрива, поташ је искључена у потпуности.
Механичка и хемијска заштита од корова
Одмах после сетве сиркор се ваља специјалним ваљцима. Трактор би требао брзо да се креће како би се осигурало формирање мулчине због падања грудва тла.
Пре појаве потребно је извести Боронинг. Ово ће се ослободити расплодних корова. У хладном времену, када се појављује први пут, поступак се обавља два пута, понекад и до четири пута. Када се сиркор повећао, дрхтање за заштиту од корова може се обавити, али то треба урадити врло пажљиво и полако, како не би оштетили калупе усева.
Након јасно разграничити редови могу да почну култивацију међуредном: прво при малој брзини, касније, када је сирак старији, – на средње и високе, а ридгинг. Потоња уништава коров и штити вреће од ветра, а поред тога пружа бољу атерацију коријенског система.
Поред механичке обраде, соргуму је потребна хемијска заштита. За ово, два пута пре засадјења и након ње – у земљиште се уносе хибициди, као и припрема групе “2,4Д + дицамба”.
Завршити третман је неопходан до тренутка када сирка има више од пет лишћа, у супротном биљка почиње да успорава раст, окреће и на крају даје лошу жетву.
Жетва сирба за силажу, зелену крмно биље и сено
Жетва сирке за сточну храну врши се у периоду од млечног воска до потпуне зрелости зрна. Овај метод омогућава вам да минимизирате губитке, користећи целу фабрику за моно-храну. Сакупљена и сесана маса се сипа у припремљене контејнере, покривене и покривене.
За употребу као крмно зрно соргум се уклања након сазревања паницлес. Садржај влаге у житу не би требало да прелази 20%. Одмах након жетве главе су одсечене, зрно се очисти и осуши. Мокро зрно се складишти у бетонским јамама.
Листови и стабљика која су остала након обраде су сировине за силажну жетву. Наплата сирка за силажу се спроводи када зрно достигне тесто фазу зрелости, када то учинити раније, животиње конзумирају лош силаже због присуства у свом укусу кисело.
За зелену храну и сено, соргум се исецује одмах након појављивања паницлес, а боље за пар седмица прије. Што је раније чишћење, то је мање у зеленој маси влакана, али више протеина и каротена. Ако се затегнете чишћењем, храна се чини грубијим, осим тога у овом случају се следећа усева испоставља мање.
Узгајање и бербу сира за зелену крмну храну, силаже и сено
Соргум није позната биљка житарица у нашим географским ширинама, која расте у Африци, Азији, оба дела америчког континента, Аустралије и Европе.
Култура има нутритивну вредност и такође се широко користи као храна за кућне љубимце. Биљка је сировина за производњу брашна, скроба, алкохола (биоетанола) и житарица, као и сираховог меда. У лаганој индустрији сира се користи за израду папира, разне врсте ткања, као и метле.
Све бројне сорте сирка конвенционално су подељене у четири главне групе: шећер, житарица, пашњак и саргон шампињона. Пре свега, прве три врсте биљака се користе за сточну храну, међутим:
Сумирајући, може се рећи да се као крмно биље користи таква врста сирка која немају цвјетни филм, с обзиром на то да је овако нерафинисано зрно тешко за животиње да се пробије.
![]()
Међу земљама које производе соргум, Сједињене Државе тренутно заузимају водећу позицију, а следе Мексико, Индија, Аргентина, Аустралија, Нигерија, Судан и Етиопија. Главни увозник сирка у свету је Кина: ова држава сама сама произведе, али да би задовољила своје потребе за производима, купује се у иностранству.
Најбољи прекурсори за сирем
Соргум је дозвољен да расте на земљиштима која су претходно окупирана било којим усевима, али тек након потпуног уништавања корова у пољима. Најбољи прекурсори сирка су оне биљке које не остављају за собом јаку загађеност земљишта и не дехидрирају. Пре свега, усеви који дају рану жетву су такви квалитети, јер у овом случају пољопривредници имају довољно времена да припреми земљу за сетву сира: да навлажи и уклони коровску траву.
Добри резултати се добијају узгајањем сирка после грашка, кукуруза и зимске пшенице.
Припрема земље и ђубрење
Правила за култивацију соргхумског земљишта не зависе од сврхе за коју се узгаја култура. Пошто се ова биљка обично користи лоше наводњавано земљиште, важно је да се земљиште нагомилало и задржало што је могуће више влаге у периоду пред сетвом.
Ако се сирева посади на месту крошњастих биљака, пре дубоког сетва неопходно је проводити дубоке мрље помоћу посебних техника. Ако је потребно, поступак би требало чак поновити или даље третирати уз помоћ хербицида.
Друга фаза – ослобађање не мање од 25 цм како би се решио трајни коров. После тога, земљиште треба изравнати без напуштања ове процедуре до пролећа, иначе земља неће моћи задржати влагу и акумулира се у довољној количини.
Добра жетва сирка је немогућа без додавања земљишта количини потребних минералних ђубрива, узимајући у обзир анализу специфичног састава земљишта, првенствено азота, фосфора и калијума. У јесен боље гајити земљу, јер у пролеће због сувог земљишта сорумски корени не могу у потпуности искористити додате адитиве.
У пролеће, прије сетве, земља се дрхти: пешчане земље у једном трагу, иловаче у два. Гајење прије сејања мора се нужно извршити, ако је поље успело да се развија у корову, поступак се понавља два пута.
Ако влажност на земљи није довољна, такође је корисно обавити цотивацију: загрејати ће земљу, убрзати раст корова, који ће одмах бити уништени култивацијом.
Уопштено говорећи, поступак припреме земљишта за сирем је сличан ономе што се ради прије сјећења поврћа. Главна ствар коју треба постићи је влажење земљишта колико је то могуће у слоју у којем ће семе клијати.
Припрема семена за сетву
Сешење сирка треба извести након обављања припремног рада с семењем, ово је кључ за добро клијање. Пре свега, тестице биљке треба правилно узимати: ако је зрно мокро у време жетве, потребно је уклонити одвојено, осигуравајући темељито сушење панлика и зрна. Сушена семена се чисте, сортирају, доведу у стање сетве и чувају на сухим местима са добром вентилацијом.
Око месец дана пре сетве семена сирка је урезан у циљу заштите против гљива, бактерија и штеточина, као и уништење својих микрофлоре спада у семена током зимског складиштења.
Уочи сејања у тлу, семе мора бити загрејано како би их пробудили ради бољег клијања. За то се семе распршују на танком слоју на церадама и остављају се недељно на сунцу, периодично мијешајући. Ако је у потребном временском периоду време миран, можете једноставно осушити семе у уобичајеном сушењу.
Оптимални временски период за сетву сира
Боље је посећити соргум након температуре земље након што се зима довољно загреје. За сорте житарица просјечна дневна температура на дубини сејања треба да буде најмање 14-16 ° Ц, за шећер и пашњак је дозвољена за степен испод. На вишим температурама сира се двоструко повећава.
Садржај влаге у тлу у време сјећења идеално би био 65-75%.
Методе сетве сирка за сточну храну
Пошто сирева припада биљкама малог семена, не би требало да буду дубоко засадене: погоци са овом садњом појављују се касније и погоршавају. С друге стране, ако је сирем посејана превише фино, она се можда неће уздићи, јер је земља сувши на површини. На основу тога је важно да се посматра оптимално дубину садни за – око 5 цм мокар пролећних и неколико сантиметара дубље у сувом времену (стопа семена у другом случају мора бити повећан за најмање једну четвртину).
Поступак сетве Соргхум дробљење количину семена по 1 ха, а униформност садње – веома важни елементи технологије растуће културе због своје усклађености зависи процес фотосинтезе нутритивна, дисања, усисни влаге и сорго. Заузврат, регулисање релевантних процеса, могуће је променити вријеме сазревања усјева, што је врло важно за добијање оптималног приноса у специфичним климатским условима.
Најчешће, сирем се посечује широким редом с размаком редова ширине 70 цм. Уз неопходну опрему, соргхум зрна ниско расних сорти се може сјетити готово двоструко дебљи, што омогућава да се сакупља више од усјева од 1 ха на 5 центара.
Соргхум се може сједити више или мање густо, у зависности од природних услова, климатских услова и стања земљишта, као и разноликости и сврхе њеног узгоја.
Дакле, у прилично сушним подручјима зрна сјемена је посејана са густином од не више од 0,1 милиона комада по 1 ха, пашњака се може посадити за 20% дебље. Ако је падавина већа, густина сејања сирева се може повећати на следећи начин:
Поред широког распореда метода за употребу у зеленој крми, соргум се такође посечује пругастим двоструким или међусобним начинима. Стопа потрошње семена је 20-25 кг по 1 ха површине.
Такође се сматра да је ефективно да се сирева хране у мешавини са махунастим културама (на пример, грашак или соја) или са кукурузом.
Брига о сиркама
Брига о сирћинским културама је заштита од корова и штеточина, који се могу обезбедити механичким или хемијским методама.
То механичке методе обухватају различите врсте брана, култивације и хлађења.
То хемијски – третман са хербицидима.
Поред борби против штеточина, важно је хранити сирке, што значајно повећава принос.
Органско ђубриво боље доприносе слетања, минерално – азота, фосфора и калијума у односу 1: 1: 1, као што је горе наведено, се праве да падају, али азотна ђубрива, поред тога, мора се додати и као тренутног исхране, нарочито у рани раст стуб. Током сетве, грануларни суперфосфат се уноси у редове, а на осиромашеним земљиштима – пуном минералном ђубривом. Ако је пре сетве ђубрива за једног или другог нису познати разлога, биљке мора да се храни у фази 3-4 оставља нитроамофоскои реду 2 кг / ха,.
Фосфор и калијум су слабо растворљиве и полако мигрирају у земљу, тако да их оплоди је неефикасно после сетве: Ови минерали се задржавају у тлу на дубини од 10-12 цм, док је сирак корен систем је дубока, и стога немају приступ ђубрива. Захтевају више фосфора у биљкама засађено у црној земљи, на кестена земљиштима, обраћајући посебну пажњу на азота и фосфата ђубрива, поташ је искључена у потпуности.
Механичка и хемијска заштита од корова
Одмах после сетве сиркор се ваља специјалним ваљцима. Трактор би требао брзо да се креће како би се осигурало формирање мулчине због падања грудва тла.
Пре појаве потребно је извести Боронинг. Ово ће се ослободити расплодних корова. У хладном времену, када се појављује први пут, поступак се обавља два пута, понекад и до четири пута. Када се сиркор повећао, дрхтање за заштиту од корова може се обавити, али то треба урадити врло пажљиво и полако, како не би оштетили калупе усева.
Након јасно разграничити редови могу да почну култивацију међуредном: прво при малој брзини, касније, када је сирак старији, – на средње и високе, а ридгинг. Потоња уништава коров и штити вреће од ветра, а поред тога пружа бољу атерацију коријенског система.
Поред механичке обраде, соргуму је потребна хемијска заштита. За ово, два пута пре засадјења и након ње – у земљиште се уносе хибициди, као и припрема групе “2,4Д + дицамба”.
Завршити третман је неопходан до тренутка када сирка има више од пет лишћа, у супротном биљка почиње да успорава раст, окреће и на крају даје лошу жетву.
Жетва сирба за силажу, зелену крмно биље и сено
Жетва сирке за сточну храну врши се у периоду од млечног воска до потпуне зрелости зрна. Овај метод омогућава вам да минимизирате губитке, користећи целу фабрику за моно-храну. Сакупљена и сесана маса се сипа у припремљене контејнере, покривене и покривене.
За употребу као крмно зрно соргум се уклања након сазревања паницлес. Садржај влаге у житу не би требало да прелази 20%. Одмах након жетве главе су одсечене, зрно се очисти и осуши. Мокро зрно се складишти у бетонским јамама.
Листови и стабљика која су остала након обраде су сировине за силажну жетву. Наплата сирка за силажу се спроводи када зрно достигне тесто фазу зрелости, када то учинити раније, животиње конзумирају лош силаже због присуства у свом укусу кисело.
За зелену храну и сено, соргум се исецује одмах након појављивања паницлес, а боље за пар седмица прије. Што је раније чишћење, то је мање у зеленој маси влакана, али више протеина и каротена. Ако се затегнете чишћењем, храна се чини грубијим, осим тога у овом случају се следећа усева испоставља мање.
Contents